Ok. Dette pleier jeg alltid å utelate.
Jeg kom for sent hjem for andre gang den uka.
Klokka var tre om natta, og foreldrene mine var ikke hjemme.
Så ringte telefonen, og livet mitt stoppet opp.
Foreldrene mine hadde blitt drept av en fyllekjører.
Hvis de ikke hadde vært ute og lett etter meg...
Alle her har sår som må heles. Det er derfor vi kommer hit.
Og for meg gjelder det å tro på at disse åpne samtalene-
- over tid vil føre til at de dypeste sårene blir leget.
Monica, er det noe du vil si?
Beklager.
Jeg mener at tiden...
Sliter oss ut.
For noen uker siden gikk jeg forbi bakeriet hvor vi pleide å handle.
Der så jeg ei lita jente med blonde musefletter.
- Beklager, jeg klarer det ikke. - Det er helt greit.
- Det er derfor vi er her. - Det er nok for i kveld.
Vi avslutter nå.
Takk for at dere kom. Vi ses i neste uke.
Mon, jeg trodde du ville snakke med meg.
- Det har vært ei lang uke. - Det er mandag i dag.
Hva er det som skjer?
I går var det årsdag for Hopes forsvinning.
Beklager. Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg ville ikke gjenoppleve det med gruppen.
Skjønner. Skal vi spise middag og prate litt?
Nei da, vi kan prate senere.
- Sikker på at det går bra? - Ja.
"Kjære mamma. Ikke si noe til politiet."
"Da kommer han til å drepe meg."
Jeg ser at du også har fått en slik.
Hva? Det er Hope!
Herregud...
- Hvem la disse her? - En mann og en kvinne.
- Hvor ble de av? - De var på vei vekk da jeg kom!
Vi kan ta min bil! Den står her. Kom igjen!
Ok! Så det er bare snakk om å doble melmengden?
- Nettopp. - Genialt.
Da blir det skikkelig kake i neste uke. Vi snakkes da!
- Hva med de to? - Nei, det er ikke dem.
- De? - Jeg tror vi har mistet dem.
Nei, jeg må finne dem.
- Gårsdagen må ha vært tøff for deg. - Hva?
Du har vel lest det brevet hundre ganger.
Hvordan vet du om brevet?
Det var jeg som tok Hope.
ENHET FOR ATFERDSANALYSE QUANTICO - FBI
MORD
FBI - ENHET FOR ATFERDSANALYSE
Drap - HILLSIDE
UKJENT (gjerningsmann)
"Håp er en utstrakt hånd i mørket." George Iles.
Vi kan ikke behandle dette som en savnet-sak.
- Det må ha skjedd noe! - Betjent, jeg tar over nå.
- Noe nytt? - Nei, jeg har en ekkel følelse.
Penelope, jeg tror på deg. Men du må holde hodet klart.
Ok, nå er jeg her.
- Kan hun ha dradd sammen med noen? - Nei.
I går var årsdagen for bortføringen av datteren.
- Hvor lenge har du kjent henne? - I fem år.
- Tok de den som gjorde det? - Nei, saken ble ikke oppklart.
Du vet hva slags effekt årsdager kan ha på overlevende?
Antyder du at hun har tatt livet sitt? Det ville hun aldri ha gjort.
- Nøklene står i tenningen... - Veska ligger her.
Hva er det?
Det er et brev fra Hope.
Det er datteren hennes.
Hva mener du med at du har tatt Hope?
- Vil du ikke vite hva som skjedde? - Jo, hvor er hun?
Du må vite hvordan det begynte.
Hva gjør vi her?
Svar meg!
Hvor er hun? Jeg skal ikke ringe politiet!
Hvis du gjør det, får du aldri se henne igjen.
Kjenner du igjen dette stedet?
- Vi pleide å fylle bensin her. - Her traff jeg Hope for første gang.
Husker du hvor sur hun ble da du ikke ville kjøpe denne?
Jeg tror du sa følgende: "Forstår du ikke hva et nei betyr?"
- "Legg den på plass." - Hun skulle snart spise middag.
Hun valgte ikke å ta imot godteri fra en fremmed.
I det øyeblikket tok jeg også et valg.
Jeg måtte få henne.
- Hvor har du tatt henne? - Alle tar valg, Monica.
Du kan velge å gå ut den døra, eller bli med meg.
Ta meg med til jenta mi.
Jeg har kjøpt noe til deg. Det er fortsatt favoritten hennes.
- Jeg kan presentere saken. - Nei, jeg kan gjøre det.
For sju år siden ble åtteårige Hope Kingston bortført fra hagen.
Man har trodd at hun var død.
For noen timer siden forsvant moren fra Garcias støttegruppe.
Ukjente tar ofte kontakt med pårørende.
Joran van der Sloot krevde 25 000 dollar for informasjon.
- Er det noen forbindelse? - Jeg fant et brev fra Hope i bilen.
Årsdagen kan ha vært triggeren, men Monica kan ha begått selvmord.
Monica ville aldri ha gjort det. Hun trodde at Hope var i live.
- Er det noen far inne i bildet? - Han døde i en bilulykke.
- Brevet ble ikke sendt i posten. - Gjør en lingvistisk analyse.
Det er tegnet en sommerfugl her.
- Det var ingen tegn til kamp der. - Ble hun med frivillig?
Kanskje han hadde Hope sammen med seg.
Det er risikabelt å bortføre noen fra et så hektisk område.
- Noen vitner? - Jeg var den siste som så henne.
Vi bør gå ut fra at det er den samme ukjente som står bak.
- Hvorfor tok du meg med hit? - For å vise hvordan det begynte.
Det vekker mange minner, ikke sant?
- Du fulgte etter oss hjem... - Hun løp rundt der i flere timer.
Som en liten sommerfugl i vinden, -
-et nydelig syn.
Jeg ble så fascinert at jeg holdt på å glemme hva jeg gjorde der.
Alle tar valg, ikke sant?
- Alt i orden? - Ja da.
- Vi kjørte forbi. - På denne tiden av døgnet?
- Jeg visste ikke at det var så sent. - Sikker på at det går bra?
Ja, vi skulle akkurat til å kjøre.
Det er rart at hun forlot huset.
Hun hadde ikke noe valg.
Hun brukte alle pengene på å finne Hope. Huslånet ble ikke prioritert.
- Hun ville bo i nærheten. - Hun flyttet til en leilighet.
- Lyset er tidsinnstilt. - I tilfelle Hope kom hjem.
Det ligger sikkert en nøkkel under dørmatta.
Det er risikabelt å legge en nøkkel der.
Hvis han forfulgte henne, kunne han ha tatt henne her.
- Han valgte et offentlig sted. - På samme måte som med datteren.
Brevet inneholder ingen feminine trekk.
- Det er ingen følelser. - Har den ukjente skrevet det?
Det ligner ikke en jente som har vært fanget i sju år.
Jeg har fått et treff på en som passer til Monicas beskrivelse-
- ved en bensinstasjon utenfor Manassas.
Hope er ikke sammen med ham.
- Ser ut som de prater sammen. - Kan du zoome inn?
Nei, jeg klarer det ikke.
- Han er vendt bort fra kameraene. - Han skjuler identiteten sin.
- Hvorfor ber hun ikke om hjelp? - Hun vil ikke ha oppmerksomhet.
Så hun går, mens den ukjente blir igjen?
Han har full kontroll over henne.
Sjekk om han brukte kredittkort der.
Nei, ingenting.
- Hvem er det som ikke kjøper noe? - Det er mange stasjoner i området.
Det stedet må bety noe spesielt for dem.
Det kan være der det hele begynte.
Her er det.
Hjem, kjære hjem.
Jeg kjører forbi her hver eneste dag på vei til jobb.
Har du holdt henne her så lenge?
Herregud...
- Jeg elsker det bildet. - Jeg må få se henne.
- Det begynner å bli sent... - Jeg har gjort alt du har bedt om.
Bli med meg.
- Noe nytt? - Vi kom for sent.
- Hun var der for to timer siden. - Var den ukjente der?
Han sa at Monica hadde vært der ofte i det siste.
Noen leverte et brev der. Etter det har hun vært der hver kveld.
- Hva gjør han med henne? - Hope er sikkert helt lydig.
Bortføringen av Monica kan være en belønning.
Ellers tenner han på å bortføre en mor og datter.
Monica var innom den bensinstasjonen noen timer før Hope forsvant.
Det er ikke tilfeldig at han var på bensinstasjonen og i huset.
- Han går gjennom bortføringen. - Dette er godt planlagt.
Tiltrekkes han både av barn og voksne?
Den ukjente visste om nøkkelen under dørmatten.
Han hadde full tilgang. Hvorfor ventet han i sju år?
Sommerfuglen kan symbolisere modningen av hans erotiske ideal.
Barn er mye enklere å bortføre, manipulere og kontrollere.
Det kan hende han foretrekker voksne, -
- men når muligheten var der, valgte han et barn.
- Monica er selve målet. - Han valgte ut Hopes mor.
Det betyr at Hope sannsynligvis er død. Monica minner ham om Hope.
Dette er alt politiet hadde om Hopes sak.
Greit, da begynner vi.
Vær så snill...
Opp og stå.
- Har du sovet godt? - Jeg har ikke sovet.
Hope vokste ut av dem da hun var 12 år. Da trengte jeg dem ikke.
Jeg har vann, appelsinjuice...
Hun er ikke her, eller?
- Hvorfor skulle du ellers være her? - Så bevis det!
Ok, bare se.
Unnskyld, jeg skal gjøre det bedre neste gang.
- Noe nytt, geniet mitt? - Stasjonen var det siste punktet-
- jeg trengte for å lage en geografisk profil.
Den ukjente bor i dette området.
Da er det enklere å lære rutinene hennes.
Ingen av dem som var på jobb, så noe.
Det er fem hendelser som kan knyttes til den ukjente.
- Når var det første tilfellet? - Seks måneder før bortføringen.
Ei jente meldte fra om en mann som tok bilder av henne.
Han kikket inn gjennom vinduet hennes. Det var innbrudd i huset, -
-og klærne hennes ble stjålet.
- Litt av en eskalering. - Han bygget opp selvtillit-
-til å bortføre Hope og Monica.
Dette ble funnet på Heather Wilsons sykkel.
- Jenta som lekte sammen med Hope. - Sommerfuglen igjen...
"Uten deg ville hun ikke blitt satt fri. Stor takk for det."
Sendte han et takkekort til jenta som han ikke bortførte?
Det var dette rommet jeg så.
Hun var her. Hun har akkurat vært her.
- Hun skrev til deg mange ganger. - Hvor skjuler du henne?
"Kjære mamma, kom på besøk til meg."
Sinnet er utløp for skyldfølelsen din.
Vet du hvordan jeg fikk datteren din til å roe seg ned?
Vi spilte mange spill.
- Hva er det du holder på med? - Du skal få et forsprang.
Én, to, tre...
Heather?
Agent Jareau og Prentiss fra FBI.
Vi har noen spørsmål om Hope. Husker du henne?
- Hva tror dere? - Vi må prate om den aktuelle dagen.
Vi tror at den samme mannen har bortført Hopes mor.
- Det kan ikke skje på nytt... - Lekte dere sammen ofte?
Hver dag.
Du sa til politiet at en mann fulgte med på dere.
Jeg har vært gjennom dette tusen ganger. Jeg må til time.
Du har farget håret fordi det minner deg om hvor like dere var.
- Du kjenner meg ikke. - Du slipper ikke noen innpå deg, -
- fordi du ikke vil miste dem. Du lurer på hvorfor han ikke tok deg.
Er du ferdig nå?
Hvis du vet noe, må du fortelle det.
Det var ikke første gang jeg så ham. Han var der ei uke før også.
- Sa han noe til deg? - Nei.
Kan du fortelle om den dagen da Hope ble bortført?
Vi lekte gjemsel utenfor huset.
Jeg hadde akkurat telt ferdig.
Jeg snudde meg, og der sto han og smilte.
Han hadde et glass med sommerfugler. Han visste at jeg likte det.
Så spurte han om han kunne være med, og jeg sa ja.
Nå kommer jeg.
- Jeg glemmer aldri den stemmen. - Hvorfor har du ikke sagt dette?
Fordi det var min feil.
Det var jeg som sa at han kunne leke med oss.
Jeg hørte at noen hadde lagt et sommerfugl-smykke på sykkelen min.
De spurte om jeg visste hvem som hadde lagt det der.
Men jeg holdt tett.
Hvordan går det med deg?
Jeg trodde aldri at jeg skulle se henne på den skjermen.
Vi gjør alt vi kan for å finne henne.
Vi gjør ikke nok. Da hadde vi funnet henne.
For hvert minutt som går, øker sjansen for at hun er død.
Nå må du roe deg ned.
Jeg gjør så godt jeg kan.
- Nå må du høre på meg. - Dere?
Vi er klare til å presentere profilen.
Penelope, nå skal vi finne henne.
Den som ikke har gjemt seg nå, må stå!
Vi trodde at det var en barnemisbruker.
Vi tror at han er blitt besatt av Hope.
I hennes fravær har han begynt å fokusere på moren.
For sju år siden var det en annen jente der som lignet på Hope, -
- og hun var enda lettere å ta. - Men han foretrakk Hope.
Til tross for risikoen kidnappet han Monica på et offentlig sted.
Vi tror at han befinner seg innenfor dette området.
Han kan ha holdt Hope i live til helt nylig.
Og derfor har han holdt seg i ro.
- Men Hopes død forandret alt. - Hvor lenge holder hun ut der?
Jeg kjenner henne.
Monica er venninnen min. Hun kommer ikke til å gi opp.
Det kan ikke vi heller gjøre.
Monica?
Ikke gå inn dit!
Jeg ville ikke at du skulle oppdage det slik.
Unnskyld. Jeg kan forklare det.
- Ikke rør meg! - Jeg også elsket henne.
Hun var jenta mi.
Da jeg så henne, visste jeg at hun ville bli en nydelig kvinne.
Jeg elsket henne, Monica.
Nei, nei...
Vet du hvor lenge jeg lette? Jeg holdt på å gi opp, -
- og så dukket hun opp, en sommerfugl som ventet på å blomstre.
Du lenket henne fast som et dyr.
- Nei, du forstår ikke! - Barnet mitt...
- Hun er død pga. deg. - Det var ikke min feil!
- Du drepte henne! - Hope tok livet sitt!
På årsdagen var Monica sårbar og utsatt.
Det visste den ukjente.
Hun dro til støttegruppen.
For å snakke med noen som forsto henne.
Hvordan visste han at hun var helt knust?
Han så sikkert smertene i ansiktet hennes.
- Tenk om han har hørt historien før? - At han er med i støttegruppen?
De tingene vi snakker om, er veldig personlige.
Det er for å finne Monica.
Å snakke om det, er et brudd på konfidensialiteten...
Jeg lover deg at kun det som har noe med saken å gjøre, kommer ut.
Hvem er det som snakker nå?
Monica. Hun snakker om ei jente som ligner veldig på Hope.
Se deg rundt. Er det noen som reagerer spesielt?
Nei, alle lytter.
Hva skjedde etter at Monica hadde snakket?
Hun prøvde å la være å gråte.
- Jeg visste ikke hva jeg skulle si. - Var det noen som snakket etterpå?
Det var noen som prøvde å si noe...
Stopp. Jeg må vite hvem som snakket.
- Det er derfor vi er her. - En mann som mistet kona.
Han prøvde å trøste henne.
Hva skjedde etter møtet?
Monica sa at hun måtte hjem.
Hva skjedde etter det?
Det er Bill.
- La meg få forklare. - Jeg vil ikke høre det.
Om kveldene hørte jeg Hope gå rundt på rommet sitt.
En kveld tråkket hun frem og tilbake her.
Så stoppet hun opp. Jeg gikk opp for å se til henne.
Døra var sperret igjen.
Da jeg prøvde å åpne den...
Det var blod overalt.
Jeg prøvde å stoppe blødningen, men det var for sent.
Vent litt... Jeg har hørt dette før.
Du snakket i gruppen.
Det var kona di.
Men du snakket om Hope.
Jeg mistet henne. Du var min eneste forbindelse til henne.
Jeg gråt for deg. Jeg sørget sammen med deg.
William Rogers kom inn i gruppen for to måneder siden.
- Tidligere dømt? - Forsøk på bortføring av ei jente.
Han skulle ta modellbilder av henne, men hun kom seg unna.
Det er ikke sikkert han misbrukte Hope i starten, men ventet.
Det var derfor han holdt på henne.
I fantasien så han for seg Hope i en mer moden alder.
Hvilken historie fortalte han i gruppen?
Han sa at hans gravide kone hadde begått selvmord.
Hope ville ikke føde barnet hans, og derfor tok hun livet sitt.
Det snudde alt på hodet.
Han er ikke klar til å miste båndet som han hadde til Hope.
- Kunne han ikke begynne på nytt? - Ikke hvis Monica kan gi ham-
-det som han mistet, nemlig Hope.
Han kidnappet ikke Monica for å minne ham om Hope, -
-men for å gjenskape henne.
Jeg vil at vi skal være venner.
I gruppen snakket du om at du ville ha et barn til.
Alt du gikk glipp av med Hope, -
- skal du få oppleve med det barnet vi skal skape.
Ikke rør meg!
Adresse...
Ved å gå på disse gruppemøtene fikk han så å si lese Monicas dagbok.
Hun snakket om sine innerste følelser på de møtene.
- Konsentrer deg om adressen. - Ja, jeg gjør det.
Jeg har den. Han har to adresser.
Den første er i Main. Den er registrert som forhenværende.
Det er ikke oppdatert. Den andre er i Brooks.
Og nå har jeg sendt dem til dere.
- Hvor skal du? - Jeg blir med.
Nei, det kan bli for farlig.
Ellers må du fjerne meg fra bilen med tvang. Du kan få velge selv.
Her er yndlingsteen din.
Vi må gå videre i livet.
Det var det Hope hadde ønsket. For begges skyld.
Tror du det?
Naturligvis.
Monica!
Kom igjen! Drep meg!
Hun tok livet sitt for å slippe å være sammen med deg!
- Du aner ikke hva du prater om! - Du kan ikke skade henne mer!
FBI!
- De er inne. - Vi trenger tang.
- Det andre huset er tomt. - Vi ser etter en inngang.
- Du blir med meg. - Monica har ikke lenge igjen.
Dette er en gisselsituasjon. Si det som han vil høre.
Jeg klarer dette.
Dette er Bill. Legg igjen en beskjed.
Dette er Penelope fra gruppen. Jeg må prate med henne.
Jeg må få snakke med Monica.
- Monica kan ikke snakke nå. - La meg få prate med henne.
- Nei, jeg kan ikke gjøre det. - Jo da.
Jeg er den eneste som kan hjelpe deg, men jeg må få prate med henne.
- Hallo? - Monica.
- Hun er død. - Der hørte du. Hun har det bra.
Ring ham opp igjen.
Penelope, jeg liker ikke å snakke i telefonen...
Hvis du vil fortsette denne samtalen...
- Er døra mi åpen. - Ikke gjør det, Penelope!
- Jeg går inn. - Garcia!
Jeg må det!
Hold deg nær meg.
- JJ, vi er inne. - Kom igjen.
Bill?
Det er ikke meningen å stresse deg.
Jeg vet at du ikke ville såre Monica.
- Du ville heller ikke såre Hope. - Han myrdet jenta mi!
Lukk døra!
Jeg forstår hvor vondt du har det.
Jeg hørte at du pratet om det i gruppen.
- Hvorfor forstår ikke Monica det? - Bill, hun trenger mer tid.
Bill, det eneste du har ønsket, er noen å elske.
Du var fanget i en kokong og ventet på å bli satt fri.
Hope ga meg følelsen av å være elsket for første gang.
Hun var jenta mi!
Du tok med Monica hit fordi du var sønderknust.
Du vil så gjerne gjenskape det du hadde sammen med Hope.
Jeg mistet barnet mitt!
Bill, du må fortelle henne hvorfor dette skjer.
Du klarer det.
Si noe!
Barnet vårt...
Herregud!
Hope var gravid.
Bill, slipp våpenet!
- Kom igjen! - Dette går bra, Bill.
Rolig.
Hold hendene synlige.
Trekk deg unna Monica.
- Rolig... - Monica!
Vi er på vår egen reise. Vi er underveis i vårt eget eventyr, -
- og de valgene vi tar i dette eventyret, former oss.
De valgene setter oss på prøve og presser oss til det ytterste.
Eventyret vil gjøre oss sterkere enn vi trodde vi kunne bli.
Det finnes et sitat av Joseph Campell som lyder slik:
"Finn et sted inni deg med glede. Den vil slukke smerten."